Nissan juke je bil od nekdaj posebnež. Se spomnite prve generacije, ki se je s svojo nenavadno obliko takoj izstrelila med prepoznavne avtomobile in še danes na cesti izgleda dovolj posebno.
No, poseben je bil tudi zato, ker je bil edini v segmentu, danes pa ima cel kup tekmecev. Ampak ima tudi takšen novi v svojem rokavu kar nekaj adutov. Za začetek obliko; morda ni tako poseben, kot je bil prvi, ampak si tudi v tem še vedno ne predstavljam starejšega para, prej kakšnega mlajšega navihanca, recimo našega Iztoka pa kakšno fletno punco, pač, bolj mlade ljudi.
Starejši imajo raje bolj umirjene avtomobile, ampak se mi zdi zelo ’fajn’, da je tudi za bolj drzne poskrbljeno. Sej nas življenje že tako včasih tepe, a moramo res vsi voziti sive passate? Rdeča streha zelo poživi ostale linije, sam pa bi namesto črne izbral še glavno barvo bolj nastopaško. Potem bi šele sekal ven iz povprečja!
Eno stvar pogrešam znotraj, ki mi je bila pri prejšnjem zelo všeč. Na sredini si lahko spreminjal izgled gumbov in so potem imeli različne funkcije, en komplet za nastavljanje voznih programov in drugi za nastavljanje prezračevanja. Dve popolnoma različni funkciji na istem delu armaturne plošče, res dobra fora. No, novi tega nima več, je pa vsaj ostal razgiban in še vedno zelo samosvoj tudi znotraj. Danes so bolj resni časi, mora biti tudi bolj praktičen! Celo priročno odlagališče za masko ima, če kdo preveč kašlja.
Pri materialih vedno težimo, če so kje trdi, in v juku je kar nekaj trde plastike, ampak je postavljena strateško. Oziroma strateško so postavljeni mehki materiali, prav povsod, kjer počivajo roke ali pa se naslanjajo noge, je mehko, kolenu je namenjena prav fina blazinica. Pa vrhnji del armaturne plošče je mehak, da se ponoči svetloba ne odbija grdo od podlage, če je kakšen drug del trd, me pa ne moti, ker ga med vožnjo ne prijemam in si na njen ne pilim nohtov. In še prtljažnik! Joj, prvi so imeli res majhne, danes je pa tudi ta spodoben, ker mu tako majhnega enostavno ne bi več oprostili, kot smo 9 let nazaj prvemu.
Je pa novi juke poseben še zaradi ene zadeve – sistema Pro Pilot. Sliši se hudo učeno in tudi deluje odlično, ima pa eno hibo, na katero najbrž inženirji niti pomislili niso. Sem pa jaz! Ko se vozite po avtocesti, lahko vključite radarski tempomat, ki sam vzdržuje varnostno razdaljo. Nič novega. Ampak ko ta tempomat zazna še črte na obeh straneh vašega pasu, zna tudi sam zavijati in držati smer. In to počne precej dobro, kakšnih 8 sekund pelje povsem sam, potem pa začne opozarjati. Lepo drži smer in se ne odbija med črtami, kot to počno nekateri.
Samodejno zavijanje lahko tudi izključite, če vas moti, je pa super za tiste, ki ne obvladate uporabe smernikov. Z vključenim je namreč precej težko zamenjati pas, ker vas krmilni sistem na vsak način želi postaviti nazaj na mesto, kjer ste bili ravnokar, ker ne ve, da smer menjate načrtno. OK, torej, pro pilot ni za lenarjenje, je pa eno dodatno budno oko, ki skrbi za ustrezno varnostno razdaljo, za ohranjanje voznega pasu pa še dobro deluje. In avto lahko popolnoma ustavi, če je treba, je pa to seveda na voljo samo pri takšnem samodejnem menjalniku.
Če volana po začetnem opozarjanju ne primete, začne sistem opozarjati vedno bolj, zelo glasno je vse skupaj, na koncu pa začne samodejno zavirati. Nežno, da ne bi prišlo do naleta. Če na primer zaspite in ste gluhi, pa ne slišite niti tega glasnega piskanja. Ali pa vam nenadoma postane slabo, pride do infarkta, saj veste, marsikaj groznega se lahko zgodi. In takrat vas bo še varno ustavil. Če bi ob začetku zaviranja še vključil vse smernike in bolj agresivno opozoril vozila za vami na dogajanje, bi bilo pa še bolje.
Pa hiba? Ko po opozorilih začne zavirati, je dovolj, da pritisnem na plin, in avto začne pospeševati. Hmm, kaj pa, če sem ponesreči pritisnil plin? Avto sicer opozarja, ampak hkrati pospešuje … Res, da je to skrajen primer, sem pa pomislil tudi na to: torej da volana še vedno ne držim, ker ga ne morem, avto ne popravlja ali pa vzdržuje več smeri, vseeno pa pospešuje.
Juke je v prvi generaciji prepričal kar 1,5 milijona kupcev, pri nas 6.150, zato jih tudi na domačih cestah vidite kar veliko. Še to je zanimivo: za pogon zdaj skrbi samo 1,0-litrski turbotrivaljnik, bencinski, jasno. Ta da od sebe 86 kilovatov moči, kar je 117 ’konjev’, pa 200 njutonmetrov navora, ko ga pohodite do konca. Je dovolj? Je, če niste preveč zahtevni, se čisto lepo premika, ostaja pa zelo okreten in še vedno prijeten za vožnjo. Juke je bilo vedno zelo navihano ime in še vedno paše temu oblikovnemu posebnežu.